Újma v ceském
právu muže být majetkového i nemajetkového charakteru. Újma na
jmení se oznacuje pojmem
škoda. Odpovednost za újmu a její náhrada je obecne stanovena v § 2894–2971
obcanského zákoníku, pro oblast pracovneprávních vztahu v § 248–275
zákoníku práce. Zvláštní odpovednost za zpusobenou újmu je stanovena advokátum v § 24
zákona o advokacii, notárum v § 57
notárského rádu, soudním exekutorum v § 32
exekucního rádu a odpovednost za škodu zpusobenou pri výkonu
verejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úredním postupem urcuje zákon c. 82/1998
Sb. Ve smyslu § 1 odst. 1 obcanského zákoníku uplatnení soukromoprávní odpovednosti za újmu
poškozeným nevylucuje samostatnou verejnoprávní, napr. trestneprávní odpovednost
škudce.