Византијско царство или
Источно римско царство је
историјски термин који се користи како би се описало хеленизовано
Римско царство из доба Позне антике и
средњег века. Престоница Византије била је у
Константинопољу и византијски цареви су владали царством као директни наследници римских царева антике. Не постоји консензус у историјској науци када почиње историја Византијског царства, односно када се завршава историја Римског царства. С обзиром да је назив Византија настао у 16. веку захваљујући западноевропским
хуманистима, као кључни датуми се сматрају
330. година када је Константинопољ инаугурисан, затим година
395. када је цар
Теодосије I поделио царство на два дела и
476. година н. е. када је
Западно римско царство престало да постоји.