Западни покрайнини (
Западни български покрайнини) е политико-географски и исторически термин, утвърдил се в България след
Първата световна война, за да обозначи териториите, откъснати от българската държава по силата на
Ньойския мирен договор и присъединени към Кралството на сърби, хървати и словенци (КСХС, от
1929 г.
Кралство Югославия).