Константин епископ Преславски (
9 век —
10 век) е
старобългарски писател и църковен деец, представител на Преславската книжовна школа. Той е една от най-значителните фигури в историята на старобългарската духовна
култура. Явява се непосредствен ученик на славянския първоучител св. Методий. След окончателното преместване на архиепископията от
Плиска в
Преслав, презвитер Константин е поставен за викарен епископ (помощник на архиепископа). Починал е в началото на X в.
Константин Преславски е един от основоположниците на старобългарската химнична поезия. Най-значимото негово произведение е "
Учителното евангелие", едно от връхните постижения от
Златния век на българската литература, написано през 893-894 г. и състоящо се от "
Азбучна молитва", "Църковно сказание", "Историкии" и др. части. През 906 г., по нареждане на Симеон, Константин Преславски превежда «Четири слова против арианите» от Атанасий Александрийски. Автор е на църковна служба в чест на св. Методий. На Константин Преславски се приписва и стихотворението "Проглас към Евангелието", което по съдържание и композиция е близо до "Азбучната молитва".