Старословенски језик (стсл. -{словньскъ зъıкъ}-; називан и црквенословенски, староцрквенословенски) је први писани словенски језик, кодификован на основу говора македонских Словена из околине Солуна, у IX веку. Старословенска писма била су глагољица и ћирилица.