אמירות עבר הירדן (בערבית: إمارة شرق الأردن) הייתה מדינת חסות בריטית שהוקמה באפריל 1921. השושלת ההאשמית שלטה בחסות זו, כמו גם בשכנתה עיראק המנדטורית, בעקבות ועידת קהיר. השטח היה באופן רשמי תחת המנדט הבריטי על ארץ ישראל. בתחילה כונה השטח "אזור עבר הירדן", אך מסוף 1927 שונה השם ל"אמירות עבר הירדן", במקביל להחלטה להקים לאמירות פרלמנט ולתת לה ולממשלתו של עבדאללה את האחריות המלאה לעניינים הפנימיים של האמירות, כך שהאמירות של עבר הירדן אוטונומית לחלוטין מארץ ישראל המנדטורית. בידי הנציב העליון של ארץ ישראל נותרו סמכויות ההגנה על הגבולות והענקת זכיונות. חוזה רשמי על ההסדרים החדשים נחתם בירושלים בסוף פברואר 1928. על פי החוזה, יותר לבריטים להכניס צבא לאמירות לצורך הגנתה וממשלת האמירות תשמור את עצת הממשלה האנגלית בענייני חוץ, כספים וחוקים המשפיעים על אזרחי בריטניה. ב-1946, האמירות הפכה למדינה עצמאית, ומספר שנים לאחר מכן שינתה את שמה ל"הממלכה ההאשמית של ירדן".
על קיומה של האמירות הגן הלגיון הערבי שאורגן ומומן בידי הבריטים.