El
tub de raigs catòdics (CRT,
Cathode Ray Tube en anglès) va ser l'element decisiu en la història de la
televisió. Aquest tub, realment és una
vàlvula en la que l'últim
ànode es recobreix d'un element capaç d'emetre
llum quan incideix sobre ell un feix d'
electrons. Per poder controlar la intensitat del punt de la imatge, es col·loquen uns terminals de porta amb els que es controla la intensitat del feix. Es col·loquen en el camí dels electrons uns terminals que fan un efecte de lent electrònica que permeten fer incidir tots els electrons del feix en un punt estret sobre la pantalla. Exteriorment es col·loquen unes
bobines amb les que es controla un
camp magnètic que desplaça el feix d'electrons per tota la pantalla, il·luminant-la en tots els seus punts. Controlant adequadament la
intensitat del feix en cada moment, es genera una imatge a la pantalla.