Jaume I el Conqueridor (anomenat també
Jaume I d'Aragó) (
Montpeller,
Senyoria de Montpeller,
2 de febrer del
1208 -
Alzira,
Regne de València,
25 de juliol del
1276). En
aragonès:
Chaime, en
occità:
Jacme, en
llatí, a
30 de març de
1251,
Jacobus, Dei gracia rex Aragonum, Maioricarum et Valencie, comes Barchinone et Urgelli et dominus Montispessulani) fou sobirà de la
Corona d'Aragó amb els títols principals de
comte de Barcelona,
rei d'Aragó,
rei de Mallorca,
rei de València,
comte d'Urgell, i
senyor de Montpeller (
1213-
1276). Començà a regnar a l'edat de 10 anys assistit pel Consell Reial, regnà 58 anys i morí a l'edat de 68 anys. Està enterrat al
Reial Monestir de Santa Maria de Poblet.