Runor är den uppsättning
skrivtecken som uppstod århundradena efter Kristi födelse och brukades av
germaner. "Runraden" kallas
futhark på grund av de sex första runornas ordningsföljd: ᚠᚢᚦᚮᚱᚴ (jämför
alfabet). De äldsta runfynden härrör från det sena 100-talet e.Kr. Runorna ersattes allteftersom, i Norden på 1000-1200-talet, av det
latinska alfabetet även om runskriften länge levde kvar på sina håll. I Dalarna skrevs det exempelvis runor ända in på
1800-talet. Runorna fick också en renässans på 1600-talet genom
Johannes Bureus som bland annat tryckte en lärobok med runor för skolbruk. Samtliga runinskrifter, såväl inom Norden som utanför, men än så länge med undantag för
dalruneinskrifterna, samlas i
Samnordisk runtextdatabas. Runfynd har gjorts från
Sydeuropa ända upp till
Lappland, men förekommer rikast inom
Mälardalens runstenar. Ett par ytterst tveksamma fall har upptäckts i
Nordamerika, däribland den uppmärksammade
Kensingtonstenen. Runor finns främst bevarade som inskrifter på
stenar men också på ben och trä samt på
runbleck som är små
metallbleck av koppar, brons eller bly med inristade runor.