En
heràldica, un
timbre és un símbol que es posa sobre els
escuts d'armes per indicar quin és el grau de noblesa de la família o de la població. En l'heràldica cívica catalana es coronen els escuts genèricament amb
corones murals de
poble,
vila,
ciutat,
comarca i
vegueria o
província, excepte si han estat el centre jurisdiccional senyorial, que llueixen com a timbre corones nobiliàries depenent de la categoria del noble que en fos sobirà. En l'heràldica gentilícia, en canvi, les corones poden ser de
senyor,
baró,
vescomte,
comte,
marquès,
duc,
príncep,
rei i imperial, en aquells casos que els escuts porten corona. Hi ha d'altres timbres: el
casc o elm, la
tiara, la
mitra, el
capel, la
cimera combinada amb el casc, el borlet, la capellina o els llambrequins, combinats amb l'elm i la cimera. L'
escut del País Valencià, per exemple, llueix un elm amb la cimera originària del rei
Pere el Cerimoniós, però tradicionalment atribuïda al rei
Jaume I.