Vicus (plural llatí
vici) fou el nom de les subdivisions romanes entre les quals les regions ocupades per les quatre tribus urbanes de
Servi Tul·li estaven dividides, mentre les regions del país (sorgides sota
Numa Pompili) estaven dividides en
pagi. Aquesta divisió va romandre fins al temps d'
August que va formar catorze regions de la ciutat subdividides en
vici. Cada
vicus consistia en un carrer principal i els carrers adjacents; el seu nombre total fou de 424 i cadascuna tenia quatre oficials, anomenats
vico magistri (primer als quatre
vici i després als catorze), que eren una mena de policia local, i que cada any eren escollits per sorteig entre les persones que vivien al
vicus. Aquestos magistrats podien portar la
toga pretexta en algun dia (probablement el de la celebració de la
Compitàlia) i anar acompanyats de dos lictors.
Vicus eren també els llogarets dependents del
municipis romans.