Ària (persa antic
Haraiva,
Avestan Haraeuua; grec
Areia) fou una
satrapia de l'
Imperi Persa situada entre l'
Hazaradjat al nord, que la separava de la
Hircània i la
Margiana; les muntanyes Bagous (
Ghor) a l'est;
Carmània al sud; i les muntanyes Masdoranos i
Pàrtia a l'oest.
Claudi Ptolemeu fixa els seus límits de manera similar però dona al nord Margiàna i
Bactriana; Pàrtia i
Carmània o Caramània a l'oest;
Drangiana al sud; i les muntanyes
Paropamisos a l'est. Modernament es considera que limitava a l'est amb Pàrtia i Hircània; també tocava a Bactriana i Margiana al nord i amb Drangiana al sud-est.