Ahmad ibn Fadlān ibn al-Abbās ibn Rašīd ibn Hammād,
arabiska أحمد بن فضلان بن العباس بن رشيد بن حماد, var en
arabisk resenär,
krönikör och
författare som levde och verkade på 900-talet. Han är framförallt känd för den reseberättelse han skrev efter att ha deltagit i ett diplomatiskt uppdrag för
kalifen i
Bagdad till
volgabulgarernas kungar. I berättelsen finns bland annat tidiga ögonvittnesskildringar av
vikingar. Reseberättelsen heter
Kitāb ilā Malik al-Saqāliba, كتاب إلى ملك الصقالبة.