Ostindien var under 1600- och 1700-talen ett samlande namn på allt land öster om
Afrika och omfattade alltså även den indiska subkontinenten, benämnd "Främre
Indien" (de nuvarande länderna Indien, Bangladesh, Burma och Sri Lanka), samt "
Bortre Indien" (nuvarande Thailand, Kambodja, Laos, Vietnam, Singapore och fastlandsdelen av Malaysia) och
Kina. Ostindien kan jämföras med "
Västindien" som från början var benämningen på
Amerika och av den
europeiske upptäckaren
Christofer Columbus först antogs vara Indien. Senare användes begreppet Ostindien snarast för Ostindiska öarna det vill säga övärlden mellan
Asiens fastland och
Australien i södra området av
Sydostasien (de nuvarande länderna Indonesien, Filippinerna, Brunei, den del av Malaysia som ligger på Borneo, Östtimor och Papua Nya Guinea). Begreppet Ostindien används inte numera. Indonesien kallades tidigare för Nederländska Ostindien.