L'accepció més pura pel mot
cavaller és "persona que munta a cavall", que és de gran riquesa en semàntica. Va passar de significar el fet de muntar a un cavall a expressar una condició social molt diferent i canvià en les distintes etapes històriques. En llatí es deia «
caballus -i» dels cavalls que eren especialment de feina, però empraven el terme «
equus -i» per a la resta dels cavalls, especialment per als que s'utilitzaven en la guerra, d'aquí que s'anomenés
ordo quester la classe social dels
cavallers romans. «
Caballus» venia també del grec «
kaballes -ou», amb el significat igualment de cavall de treball.