Ett
finit verb är ett verb som är böjt för att uttrycka
tempus och
modus: (
indikativ,
konjunktiv eller
imperativ) och/eller för att ange personen som utför verbhandlingen. Observera att verbet i
svenskan endast har böjningsformer för
presens och
preteritum, övriga tempusformer kräver användning av
temporala hjälpverb (liksom av pronomen som han, du m.m. eftersom verbet inte längre personböjs i svenskan). Motsatsen är
infinita verb, till exempel
infinitiv som inte böjs enligt verbets former utan fungerar som ett substantiv i satsen (verbets substantivform) såsom objekt, subjekt etc. Den infinita formen
particip är verbets adjektivform.