Fytoterapie (z
reckých slov
fyton, tj. rostlina a
therapeuein, tj. pecovat, lécit) je cinnost, v minulosti známá též jako
bylinkárství, pri které jsou k lécbe cloveka využívány
lécivé rostliny, tzn. predevším
byliny (napr.
hermánek,
bazalka,
medunka);
polokere (napr.
materídouška,
yzop,
levandule);
kere (napr.
boruvka,
bez,
jmelí);
stromy (napr.
bríza,
dub,
lípa); dále též v omezené míre i
houby a rasy, atd. Fytoterapie bývá oznacována jako druh
alternativní medicíny. Osoba praktikující fytoterapii se oznacuje jako
fytoterapeut, prípadne jako
bylinkár. První doložená zmínka o využívání lécivých rostlin je z období 3000 pr. n. l. ze
sumerských hlinených tabulek. V posledních zhruba 20 letech dochází k nárustu zájmu o fytoterapii a podle
Svetové zdravotnické organizace (WHO) je fytoterapie praktikována trikrát až ctyrikrát casteji než klasická medicína.