Kelterne var flere beslektede folk fra Sentral-Europa. Deres språk tilhørte en egen gren av de indo-europeiske språk, kjent som keltiske språk. I moderne tid brukes keltere ofte som betegnelse på noen folkegrupper som har en kulturarv og et språk som nedstammer fra disse; de finnes spesielt på de britiske øyer, i Bretagne og i Galicia. Den første kjente referansen til keltere, som keltoi (gresk «de skjulte»), er fra grekeren Hekataios i 517 f.Kr.. Grekerne mente at kelterne nedstammet fra Herakles og den sønnen, Celtus, som han fikk med Celtina, datter av Britannus. Romerne kalte dem gallere.