Kreikkalaisella mytologialla tarkoitetaan
antiikin Kreikan aikaista tarustoa, joka alun perin syntyi ja levisi suullisesti ja runomuotoisesti. Kreikkalaisessa mytologiassa esiintyy paljon
jumalia, sankareita ja taruolentoja. Mytologiasta muodostui uskonnon lisäksi
filosofia ja kreikkalaisten
historia. Myytit olivat suosittuja aiheita
taiteessa,
näytelmissä ja
kirjallisuudessa. Ylimmät jumalat asuivat
Olympos-vuorella. Jumalista ylin oli
Zeus, Olympos-vuoren jumalia oli kerrallaan 12. Pääjumalien lisäksi lähes joka toiminnolla oli oma jumalansa. Varsinaisten jumalien lisäksi tunnettiin nimeltä suuri määrä
kyklooppeja,
harpyijoita,
titaaneja,
seireenejä,
kentaureja,
nymfejä,
satyyreja ja muita taruolentoja. Jumalat eivät ole kreikan mytologiassa pelkästään ihailtavia hahmoja, he kykenevät myös vihaan ja kostoon, hyvin inhimillisiä hahmoja siis. Varhaisin ja täydellisin kuvaus jumalten ja titaanien alkuvaiheista löytyy Hesiodoksen teoksesta
Jumalten synty 700-luvulta eaa.