Lemma är i lingvistiska sammanhang
grundformen (uppslagsformen) av ett ord i en ordbok. Vanligtvis används den minst böjda formen av ett ord, till exempel
infinitivformen av
verb (
gå istället för
gick) och obestämd form singularis av
substantiv (
fot istället för
fötter). För två ord som har samma stavning men olika betydelser (se
homograf och
homonym) används två olika lemman, till exempel
loge i betydelsen avskilt rum på teater och
loge i betydelsen övervåning i lada.