Pahárské jazyky tvorí severní vetev
indoárijských jazyku. Patrí sem zejména
nepálština a jí blízké dialekty v
indických státech
Uttarakhand a
Himácalpradéš. Delí se na tri skupiny. Do východní skupiny patrí dialekty nepálštiny, do strední patrí jazyky uttarakhandských regionu
Kumáón a
Garhvál, západní pak pokrývá území Himácalpradéše. V
Nepálu je nepálština materským jazykem indoárijské populace zhruba po horní hranici pestování rýže kolem 2500 m n.m. Vetšina kmenu výše v horách už hovorí
tibetobarmskými jazyky, které však nechaly stopy i v nepálštine. Naproti tomu stredo- a západopahárské jazyky se nedostaly do tak blízkého styku s tibetobarmskými jazyky a zachovaly si ciste indoárijský charakter.